Stil dem op på række. Også dig!
Kom ud! Og ingen snak. Lad det gå lidt tjept.
Ingen snak! Fart på!
Skynd jer!
Hop ned!
Følg efter mig.
Fart på!
Stil jer op på række!
Og ingen snak!
Vend jer om! Træd tilbage!
I er her i videnskabeligt øjemed og for at trøste vore soldater.
Jeres liv som parasitter på det tyske rige-
-anbringer jer højt oppe på listen over uønskede.
Men her får I chancen for at være til gavn for fædrelandet-
-og æren af at tjene Tysklands ærefulde kamp for sejren.
I forventes at vise jeres taknemlighed-
-ved fuldstændig og omgående underkastelse.
Hvis I tøver eller nægter at udføre jeres tildelte opgaver-
-betragtes det som trods, med en passende straf til følge.
Fortsæt.
Fange 46-3-54.
Nummer 62-1-41.
Hov! I glemte mig!
- Hvad vil du? - Tag det roligt, Greta.
Jeg vil bare tage det, jeg har ventet på.
De bedste. Og de mest interessante.
- Hvad hedder du? - Alina.
- Hvor er du født? - Jamaica
Hvorfor bærer du rødt armbind, som kun de farlige fanger har?
- Jeg tilhørte de franske partisaner. - Stil dig der.
- Du går for langt, Magda. - Hvad vil du gøre ved det?
Du der! Stil dig derhen.
Træd frem.
Og du.
Så mange behøver du ikke til dit bordel.
Bare rolig. Der er mange tilbage til dit ædle arbejde.
Før dem væk!
Fart på!
Bare vent til løjtnant Hans hører om det her.
Fint.
Vi er klar.
Lidt mere.
Det er nok nu.
- Fortsæt doktor. - Tændstikken
Her er professor Abraham med sin mirakelsalve.
Hent den. Tiden er knap.
Paletkniven.
Giv mig en.
Dæk hele området til.
Fint, piger. Vask jer grundigt. Brug meget sæbe.
Fra nu af skal I passe godt på jeres kroppe.
I skal være rene og attraktive.
Det er jeres eneste mulighed for at overleve i lejren.
Så for jeres eget bedste bør I følge mine instrukser.
Jeres føjelighed vil blive belønnet.
Fint. Meget fint.
Hold altid jeres kroppe friske. Og husk at smile.
Så bliver tilværelsen behagelig.
Eksperimenterne...det er vel omsonst at minde jer om lægeeden?
Den "medicinske forskning" er ikke andet en politisk forfølgelse.
Politiske spørgsmål hører ikke hjemme her.
- Eksperimenterne er ikke lovlige. - De ved udmærket...
...at de er lovlige, hvis de kan redde blot en soldats liv.
Ingen retfærdiggør systematisk tortur af mange tusinde fanger.
Taler De i egenskab af politisk modstander eller forsker?
Ingen af delene. De er mennesker.
De er uduelige. De er vel klar over Deres arbejdsbetingelser?
Glem aldrig, at De er undværlig.
De er en politisk fjende, professor.
De er meget privilegeret, De og Deres datter.
Og lad mig tilføje...
Vores lejrchef forventer hurtige resultater. Han er utålmodig.
Med hensyn til Deres samarbejde skal han jo helst ikke tro-
-at De og Deres datter er unødvendige.
Ærgerligt, at han er vores fjende.
Jeg var en af hans elever i Køln. Hans overlegne holdning var rædsom.
Han skal vide, at han ikke er uundværlig.
Du har nok ret. Men vi kommer ikke langt uden ham.
Jeg er uenig. Hvis det ikke var for lejrchefens udtrykkelige ordre-
-ville jeg ikke tøve med at bruge ham til vores eksperimenter.
Jeg ved ikke, hvor mange af jer der har været prostituerede-
-men fremover vil I være det.
Jeres eneste opgave er at give tilfredsstillelse og nydelse-
-og at øge vore tapre soldaters kampmoral.
Hvis I vil overleve, gør I jeres bedste
Hvis I fejler, bliver I sendt retur til eksperimenteringsafdelingen-
-eller til en fabrik, hvor I hurtigt bukker under.
Hvis I føjer jer, vil I få det behageligt.
Har jeg udtrykt mig klart? Det håber jeg, kære børn.
Det vigtigste er at vise begejstring og være modtagelige for deres begær.
- Hvor slemt er det? - Hun bløder meget.
Kom, jeg bringer dig til sygeafdelingen.
Sig ikke noget til nogen.
- Far! - Hvad er der sket, Edith?
Hun er en af de nyankommne. Hun har været ude for en ulykke.
Vi undersøger hende. Hjælp mig.
Lad mig dø!
Far...
Vi må kæmpe for at overleve.
Måske har hun ret. Hvad er der at leve for?
Skal livet altid være på denne måde?
Nej, søde. Det vil ikke altid være sådan.
Det er en lang, mørk nat.
Men...før eller senere kommer det uundgåelige daggry.
Uundgåelige?
Ja, og måske tidligere, end du tror. Men det betyder ikke noget for os.
Menneskehedens historie er fuld af folk, som vil regere verden.
I stedet for at leve i samklang med andre, forfølger og myrder de.
Hvis vi bliver ved med at gøre modstand-
-kommer deres undergang uden tvivl.
Du må være stærk.
Jeg skammer mig, far. Du accepterer det for min skyld.
Og jeg kan støtte dig.
Nej, kære datter.
Kun for dine børn og deres børn.
Og for alle, som har oplevet det og som aldrig glemmer.
Kom så.
Skynd jer! Fart på!
Stil jer på række. Lad det gå lidt tjept!
- Jeg skal kun bruge fire. - De vælger selv.
Stands!
- Vi vil se dem. - Stil jer op på to rækker.
Hvorfor stopper du op?
Fart på!
Dig!
Og dig!
Du der! Træd frem.
Og dig. Træd frem.
Sæt de andre i arbejde.
I fire følger med mig.
Skynd Jer, piger.
Velkommen, løjtnant Hans.
Her er vore nye piger.
Vil De prøve en af dem?
- Hvad vil du? - Oven på.
Kom så, piger.
Hvad venter du på?
Vil du have, jeg skal trygle dig?
Godt. Så trygler jeg.
- Er du helt udmattet nu? - Jeg kan dræbe dig, sorte luder!
Det er den anden gang, der tæller.
Hvorfor slæber du benene efter dig? Ind med dig.
Heil Hitler.
Heil Hitler!
- De ville tale med mig, oberst? - Den sidste af fangerne døde i går.
- Jeg kan ikke give jer flere. - Så er det meningsløst at fortsætte.
Skal det opfattes som en trussel?
Nej, da, løjtnant. Det er bare kendsgerningerne.
Vore overordnede i Berlin venter utålmodigt på et resultat.
Eksperimenterne har stået på i 6 mdr. I har brugt over 1.000 fanger.
I ved udmærket, at det svarer til over en million D-mark.
Hvad har penge med sagen at gøre?
Det har vores eksperter beregnet.
Hver fange lever i gennemsnit ni måneder.
Når de udlejes til fabrikker-
-for 6 mark om dagen, minus udgifter til kost, logi og tøj-
-giver det en gevinst på 5,65 mark.
Det bliver i alt 1500 mark pr. fange.
Og så medregner vi ikke guldet fra deres tænder, deres hår-
-penge og værdier, samt deres civile tøj.
Og så er der overskuddet fra deres aske, som bruges som gødning.
Det bliver svært at skaffe flere fanger.
De er lejrens overordnede.
Vi siger blot, at uden flere fanger kan eksperimenterne ikke fortsætte.
Det har De sagt, oberst.
- Hvad med at spørge Schacker? - Jeg ved, hvem jeg skal spørge.
Jeg skal se, hvad jeg kan gøre.
Heil Hitler!
Giv mig en!
- Du må ikke være her. - Vi må tale sammen.
Okay.
Vi agter at flygte fra lejren, men det kræver din hjælp.
- Det vil ikke lykkes for jer. - Det er lige meget.
Hellere forsøge, end vente på en sikker død.
Hvis I vil begå selvmord, er det ikke mit problem.
Men måske kan jeg hjælpe. Hvordan vil I flygte?
Gennem gasovnene. En af ydermurene er i stykker.
Den bliver først repareret om flere dage.
Hvor kommer jeg ind i billedet?
Barakkerne bevogtes skarpt. Vi vil meget hellere være her.
Ved du, hvad det indebærer at være prostitueret?
Lige meget. Vi vil gøre hvad som helst for at få en chance.
Om chancen så blot er en ud af tusinde.
Alina!
Skynd jer. Klokken er mange.
Jeg vil gerne hjælpe jer. Jeg beundrer jeres mod.
Skynd jer, piger. Vi skal udenfor.
I skal være ekstra smukke i aften.
- Vi kommer straks. - Godt Klokken er mange.
- Hvad skal vi? - Underholde officererne.
- Er det vigtigt? - De kan gøre jer mange tjenester til gengæld.
- Hvad bestiller de tøser her? - De vil arbejde her.
De vil højne kampmoralen hos de tapre soldater.
Jeg kan godt bruge dem. De kan begynde i aften.
Mine herrer, champagnen er serveret.
- Værsgo. - Tak, løjtnant Karl.
- Har I hørt fra dem? - Nej, ikke endnu.
Hvad skåler vi for? vellykkede eksperimenter?
- God idé. - For vores store führer!
Heil!
Han tror ikke på din teori.
Pigerne!
Kom indenfor, piger.
Skynd jer. De venter.
Smil. Nyd livet.
- Velkommen til festivitassen. - Tak for indbydelsen.
Hvilken dejlig overraskelse. En sort perle...
Min kære...
En sjældenhed.
- Er du samler? - Snarere vurderingsmand...
- Af smukke ting. - Merci.
Har du været i Paris?
Jeg har været i Paris mange gange.
Kærlighedens by. Vi burde lære hinanden bedre at kende.
- Og du hedder? - Alina.
Søde, lille Edith.
- Jeg synes, du skal blive her. - Jeg beder dig!
- Hyggelig fest, ikke sandt? - Den er ikke værst.
Værsgo. En whisky.
Skål.
- Min bedste whisky. - Det er bedre end champagne.
Hvad venter vi på?
Kære venner, hvad med lidt musik?
Tango eller vals?
- Skal vi danse? - Den musiker ikke lige mig.
Er der ikke et sted, hvor vi slipper for tilskuere?
- Jeg har en pladespiller på værelset. - Hvad venter vi på?
- Smukt værelse, ikke? - Jo.
Du er smuk.
Og du er utålmodig.
Du tror, du kan slippe af sted med hvad som helst, lede luder!
- Jeg bankede på. Ingen åbnede. - Nu kan din far ikke hjælpe dig!
Nu er du på skideren.
- Lad hende være, Greta. - Men hun kom for at stjæle.
- Er De blevet blødsøden? - Tag dine ord i dig!
Du går tilbage til din far. Hils ham fra løjtnant Hans.
Og når det bliver aktuelt, gør du mig en tjeneste.
Vær forsigtig. Oberst Strasser vil være på god fod med hendes far.
Desværre tror han, at det svin er en stor videnskabsmand.
Bare rolig, Greta. Edith og hendes far skal nok få regningen.
Godt, at vi er enige. Jeg frygtede, De var blevet svag i koderne.
Er du jaloux?
Jeg kan alligevel ikke konkurrere med hende.
Undervurder ikke dig selv.
Giv mig noget vat.
Såret heler ikke.
Hævelsen har fortaget sig her.
Tror du, det læger helt?
Næppe. Efter alt det arbejde er jeg begyndt at tabe modet.
Det er nedslående, men vi må bare fortsætte.
Det må skyldes en biokemisk uforenelighed mellem dem-
-selv om de har samme blodtype og er jævnaldrende.
Resultatet bliver altid det samme.
Det skal lykkes. Vi har mange tusinde soldater-
-som er blevet hårdt forbrændt ved fronten.
Lykkes det, kan de vende tilbage til samfundet, fysisk intakte.
Hvordan går det med Abrahams eksperiment? Nogen fremgang?
Hvad venter du dig af det svin? Mirakler?
Han er kun ude på at redde skindet.
- Er vi klar til at operere? - Ja.
- Så lad os komme i gang. - Er du klar med blandingen, Fritz?
Værsgo.
Smør lidt salve på brandsåret.
Det her er måske løsningen. Det burde reagere meget hurtigere.
Vat.
Edith?
Jeg er her med Deborah. Vi må tale sammen.
Du er den eneste, som kan gøre det. Vi tror, det kan lade sig gøre.
Jeg fik ikke fat i sovepillerne.
Skidt med det. Vi bedøver dem på en bedre måde.
Jeg ville ønske, du tog med. Bliver vi her, er vi snart døde.
- Hvor ved du det fra? - Spørg Edith.
Af alle vore forgængere er kun to stadig i live.
- Edith, og pigernes chef. - Hun har ret.
- Du er fuld af lort! - Lad hende være i fred.
- Tror du ikke, at jeg så det? - Du lyver! Jeg så dig!
Du fortjener en lærestreg!
Op med jer.
Ud af sengen!
Op med dig! Du skal vågne!
Alle skal op! I hørte, hvad jeg sagde.
Op med jer!
- Få så lidt fart på! - Hun er dårlig. Hun slog hovedet.
- Den er go' med dig. - Jeg er dårlig.
- Alt for at slippe for at arbejde. - Det er ikke en dårlig undskyldning.
- Hvis du lyver, får du det betalt! - Jeg slog hovedet. Jeg lyver ikke.
Nå, men så bliv isengen i dag.
Men jeg holder øje med dig. Forstået?
Forsvind herfra. Din ven venter på dig.
Du ville møde mig? Her er jeg. Jeg står til din rådighed-
-døgnet rundt. Når trommerne lyder, kommer den sorte ud af junglen.
Nu stopper du. Tag tøjet af og læg dig i sengen.
Og tal ikke så meget.
Som du vil.
Jeg forstår det ikke.
Hvordan kan en hvid, veltilpasset mand som mig-
-finde en stort kvinde så uimodståelig?
Det er indlysende. Du kan kun vise den hvide races overlegenhed-
-ved at bolle mig to gange om dagen.
Gør ikke noget, du vil fortryde. Hvis du kvæler mig nu-
-har du ikke din sorte slave i snor på sejrsdagen.
God idé. Jeg vil bruge dig som slave, indtil sejren er hjemme.
Det Tredje Riges store triumf.
Og så dræberjeg dig.
En glimrende idé. Lad os nu ikke spilde tiden...
- Er du nu syg igen? - Jeg har ondt over hele kroppen.
Jeg behøver noget smertestillende.
I går slog jeg hovedet under bruseren.
I nat fik jeg et rigtigt svin. Han var brutal... en sadist.
Han gjorde mig fortræd overalt. Se selv.
De beskidte møgsvin!
Læg dig ned, Erica.
- Alle mænd er svin. - Jeg er enig.
Men hvis vi ikke tilfredsstiller dem, slår de os ihjel.
Læg dig på ryggen, så skal jeg massere dig.
Tak. Jeg ved, det vil hjælpe.
Føles det bedre nu?
Ja, men jeg er tørstig.
Jeg henter noget at drikke. Slap af.
Tak.
Nu har jeg det meget bedre. Må jeg gå nu?
Ja.
- Jeg kommer snart tilbage. - Ja, gør det.
Alina, hvornår begynder vi?
I morgen aften.
- Fik du fat i det?? - Ja.
- Må jeg komme med, Deborah? - Selvfølgelig.
Vi ses.
Jeg har lige talt med Alina. Vi gør det i morgen aften.
- Vi skal underholde nogle soldater. - Den er jeg med på.
Jeg har alle remedierne. Nu er det op til os.
Sov bare videre.
Vi ses, Magda.
- Du er meget høflig. - Det er let med dig.
Jeg trængte til en øl. Hvordan går det, Theresa?
- Har du udrettet noget? - Jeg venter på det rette øjeblik.
- Er det et slags spil? - Det er bare tøsesnak, elsker!
Ødelæg ikke det hele. Du kan få mig senere...
Du må være meget modig. Var du ikke bange?
Overhovedet ikke. Det er der ikke tid til..
Du må have mig undskyldt.
Han er en rigtig Don Juan...
- Mændene er tørstige. Afgang. - Jeg sørger for det nu.
Vent!
Så er det nu, piger.
Her. Tag dem her.
Er alle klar? Kom så.
Skynd jer.
Kom.
- Er alle klar? - Ja.
Hurtigt.
Luk døren.
Det er herligt, ikke? Lugten og smagen af frihed?
Troede I virkelig, det er så let at flygte?
Fordømte forræder! Det var dig, din skide spion?
Jeres flugtforsøg mislykkedes Nu mål betale prisen.
De har låst os inde!
Vi er spærret inde! Åbn lugen!
Deborah, de har låst os inde. Hvad vil de gøre ved os?
Luk lugen op!
Luk op!
Deborah...
Hvad vil de gøre ved os?
En af jer hjalp dem med at flygte. Hvem?
Jeg garanterer for, hun var en af dem.
Kom ned fra sengen!
Ned med dig!
Stig ud af sengen!
Og dig.
- Fart på! - Også dig,
Før dem bort.
Afgang!
Du ved ingenting?
Du vil ikke tale?
Jeg skal få din tunge på gled! Hvem hjalp jer? Spyt ud!
Vær ikke dum. Hvis du ikke siger det, dør I alle fire.
Sig det så!
Du vil ikke makke ret?
Jeg skal nok få dig til at tale.
- Jeg skal få dig til at krybe...! - Overlad mæren til mig.
Jeg skal nok få det ud af hende.
Nej. Vent!.
Jeg har en bedre idé.
De vil gerne spille stærke, ikke?
De vil være martyrer.
Lad os efterkomme deres ønske. Vi giver dem deres livs chance.
Ja...du skal nok få munden på gled.
Gode Gud, giv dem styrke.
Gud.,,!
Hvis du ikke siger det, dør I alle. Det er op til dig.
Nå?
Det er meget dumt af dig.
Hvad er der?
Tåler du ikke synet?
Hvis vi skal holde op, så siger du, hvem der hjalp dem.
Du skal bare afsløre hvem, der var indblandet. Ud med sproget.
Du spilder tiden, Greta. Jeg siger ingenting.
Hun har ret. Vi spilder tiden. Hent knibtangen.
Hvis du ikke vil snakke, har du ikke brug for tungen.
Husker du den tjeneste, jeg gjorde for dig?
- Nu er det tid til at gøre gengæld. - Nej!
Den minder mig om... ni måneder i Afrika.
Vi udkæmpede mange fine slag.
Vi hyggede os også...
- Vær forsigtig! - Hvad er der?
Det er ikke legetøj. Det er en ægte håndgranat.
- Trækker du i palen, så dør vi. - Er pistolen ladt?
- Den er farlig. - Så farlig, som den der holder den.
Den er ufarlig for dig.
Tryk af.
- Far, jeg må tale med dig. - Hvad er der, Edith?
En af pigerne skal abortere. opdager de det, myrder de hende.
Dr. Karl er den eneste, som kan hjælpe hende. Men det er farligt.
Måske anmelder han hende.
- Men han kan altså gøre det? - Ja, han er gynækolog.
Vi lever i en skør verden.
Man må slå ihjel for at redde liv. Det er vanvittigt.
Vi tvinges til at leve sådan, men vi må aldrig opgive håbet.
Mit arbejde går trods alt ud på at redde liv.
At lindre smerter, selv om det virker meningsløst.
Vi bør ikke ende et liv, selv om det fødes ind i denne galskab.
- Synes du, hun skal føde barnet? - Ja, det synes jeg.
Slår vi det ihjel pga. tyskerne, så sejrer de igen.
Så redder vi et af deres børn. Forstår du det ikke?
Det er også vores, kære datter.
Tænk, hvis vi gradvis kunne indgyde vort blod i alle.
Ikke kun dette barn, men hele verden. Forstår du det?
Ja, men jeg tror ikke, hun vil have barnet.
Du kan sikkert overtale hende til at beholde det.
Godt, eller ondt, så er det altid et iiv.
Et barn med det monster...
Hvem er det?
Hvad pokker laver du her? Jeg tager kun imod din slags om aftenen.
For min fornøjelses skyld, det ved du da.
Undskyld forstyrrelsen. Jeg er gravid. Jeg vil have en abort.
Hvad får dig til at tro, at jeg vil hjælpe dig?
Jeg kan ikke gå til min far eller oberst Strasser. Jeg har kun Dem.
Okay.
Hvis kysten er klar, så gør vi det i morgen eftermiddag.
Skal jeg bede din far hjælpe mig? Ved han besked?
- Nej. - Naturligvis ikke.
Han ville aldrig gå med til, at du fik en abort.
Du må sørge for, han holder sig væk under operationen.
Bare rolig. Det klarer jeg.
Undskyld mig, far...
Greta vil tale med dig. Din medicin er kommet.
- Det kan godt trække ud. - Giv dig bare god tid.
- Hvad skal jeg gøre, doktor? - Sæt dig til rette i stolen.
Du skal ikke være nervøs. Det er hurtigt overstået.
Det slag vandt jeg, til en forandring.
- Bliver jeg så forfremmet, sir? - Du skal nok blive forfremmet.
Vi afbryder programmet, som er tilegnet vore tyske venner-
-for at meddele, at den Røde Hær har indtaget Poznan.
Poznan ligger ikke langt væk. Det kommer bag på mig.
- Hvad mener du med det? -lkke noget.
Glem alt, hvad du har hørt.
Bare rolig. Ved nogen, at du lytter til denne station?
Fjendepropaganda er jo forbudt, ikke?
Nu stopper du!
Værelset er lydisoleret. Tror du, jeg er åndssvag?
Nej, du er ikke åndssvag.
Men du må da vide, at I taber krigen.
Sådan. Bare endnu et lille indgreb, så er du færdig.
Prøv at sidde stille.
Hvad sker der her?
Slagter!
Hvor vover du røre min datter! Du har brudt vores aftale!
Det her skal du få betalt!
Dig, din opblæste gamle nar! Hykleriske forræder!
Du siger ikke noget! Jeg slår dig ihjel!
Gør det bare. Det er det eneste, du kan!
Han var selv ude om det! De må ikke finde dig her.
Når russerne finder dig, slår de dig ihjel. Har du tænkt på det?
Ind i badeværelset med dig.
Kom ind.
Oberst Strasser, man har fundet dr. Karl død i laboratoriet.
Død...? Hvordan gik det til?
Et ulykkestilfælde.
De kunne ikke have stillet noget op.
For at undgå misforståelser... da De kom tilbage fra sygeafsnittet-
-hvor De inspicerede medicinen med Greta, så var han allerede død?
Men det virker underligt. Dr. Karl var en meget forsigtig natur.
Han eksperimenterede med farlige og absurde teorier. Det blev hans død.
Han var en eminent forsker.
Man kan ikke manipulere naturen uden at betale en høj pris.
- Hans eksperimenter fortsætter. - Som De vil, oberst.
Men først må vi foretage nogle grundige undersøgelser.
Nogle af pigerne har fået nogle underlige symptomer.
- Det kan være en smitsom virus. - Hvorfor hører jeg først om det nu?
Dr. Karl og jeg opdagede det for to dage siden.
Han mistænkte, at der var tale om en form for kønssygdom.
Eksperimenterne må vente, indtil De har undersøgt og helbredt pigerne.
Vaccinér dem alle mod tyfus og kopper.
- Kendte du noget til virusen? - Nej, oberst.
Jeg medgiver, at deres helbred skranter lidt, men...
Helbred pigerne og underret mig, så vi kan komme videre.
Så gerne, oberst Strasser.
- Russerne må snart være her. - Hvorfor tror du det?
- Tyskerne er på tilbagetog overalt. - Det var en god nyhed. Vær klar.
Gem pistolen. Der kommer nogen.
- Alina, du skal op til obersten. - Den mand er umættelig.
Du er selv ude om det.
- Hvad brokker du dig for? - Jeg brokker mig ikke.
Heil Hitler!
Heil! Hvad er der, løjtnant?
Vi har netop modtaget denne ordre.
Russerne nærmer sig. Ordren skal udføres, før de når hertil.
Vi bør gå i gang omgående. Vi brænder alt, også fangerne.
Vi sletter alle beviser, deriblandt dr. Abraham.
- Myrde fangerne? Det er vanvid. - Ingen beviser. Ordren er klar.
Jeg er ikke meget for det. Hvor lang tid tager det at arrangere?
Nogle få timer.
Godt. Jeg vil bruge tiden på at samle mine forsknings-data.
De bør brænde det.
Heil Hitler!
- Noget galt, skat? - Nej, nej.
Jeg vil have dig. Lad os gøre det nu.
- Hvad er der, Alina? - Tid til at træffe en beslutning.
Beklager. Som jeg sagde til Edith, jeg er for gammel til det her.
Du leger med ilden. Hvordan skulle jeg kunne hjælpe jer?
Skal vi dø med værdighed eller som rotter? De dræber os alligevel.
Hvorfor skulle de dræbe os?
Jeg foretrækker at dø med værdighed.
Og det gør De vist også.
Og tidspunktet er kommet. "Ingen beviser", står der.
Jeg er sikker på, at dr. Abraham vil blive betragtet som et bevis.
Hvad vil du have, jeg skal gøre.
Når soldaterne kommer for at ødelægge journalerne-
-så dræber vi dem. Det er dem eller os, doktor.
Ja...
- Men hvordan? - Vi giver dem deres egen medicin.
- Rejser du? - Hvad tror du selv? Tag den på.
- Er det det sidste nye skrig? - Tag den på. Tiden er knap.
Vent lidt. Gå væk.
Hvad skal det betyde? Hvad vil l?
Forsvind herfra!
Vi skal hente fangen.
Hende ordner jeg selv.
- Ud! - Beklager Vi har fået ordre til...
Stands!
Dolores, kom her.
De er ude efter mig. Bring våbnene til barakkerne.
- Hvad vil de gøre ved os? - De vil dræbe os alle.
Vent her! Sæt båren ned.
- Hvad fejler hun? - Hun er meget syg. Tyfus.
Få hende væk.
Tøm barakkerne.
Stil jer op på række.
Alle fangerne er her.
Også dig!
Giv agt... fyr!
Lad os komme i gang. Tag alle dokumenterne.
Fart på!
- Alle soldaterne er derinde. - Nu får de deres egen medicin.
Hent alle pigerne ud.
- I skal ud, alle sammen. - Kom hellere herinde.
Tilkald forstærkning!
- Jeg henter et maskingevær. - Du vil dø af gassen.
- Du får brug for et lommetørklæde. - Tag det her.
Tag en dyb indånding. Dæk næse og mund til.
- Der er næsten ikke mere ammunition. - Sløs ikke med kuglerne.
Vi går rundt om dem.
Vent! Hvad vil du gøre?
Nej! Dræb mig ikke!
Du ville hjælpe dem med at dræbe os.
Vi behøver mere ammunition. Kan du hente det, Edith?
Vær forsigtig.
- Det er forbi nu, far. - Ja.
Galskaben findes inden i os, og Kains rødder lever videre.
Mennesker angriber stadig hinanden-
-som blodtørstige dyr.
Husk dem, som led, dem, som ofrede alt.
Oversættelse: Henrik H. Jensen PrimeText lnternational AB
Textadm: vwwv.primetext.tv PrimeText International AB